Josef Suk
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 4 gener 1874 ![]() Křečovice (Imperi austrohongarès) ![]() |
Mort | 29 maig 1935 ![]() Benešov (Txecoslovàquia) ![]() |
Sepultura | cementiri de Vyšehrad ![]() |
Formació | Conservatori de Praga ![]() |
Activitat | |
Ocupació | compositor, pedagog musical, violinista ![]() |
Ocupador | Conservatori de Praga ![]() |
Membre de | Bohemian Quartet (en) ![]() ![]() |
Gènere | Òpera i simfonia ![]() |
Professors | Antonín Dvořák, Antonín Bennewitz i Karel Stecker ![]() |
Alumnes | Jaroslav Ježek, Klement Slavický, Pavel Bořkovec, Bohuslav Martinů i Walter Susskind ![]() |
Instrument | Violí ![]() |
Participà en | |
1932 | Art als Jocs Olímpics d'estiu de 1932 (medalla d'argent olímpica) ![]() |
Família | |
Cònjuge | Otilie Suková ![]() |
Fills | Josef Suk ![]() |
Premis
| |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Josef Suk (Křekovice, 4 de setembre de 1874 - Benešov, 29 de maig de 1935) fou un compositor i violinista txec, nascut en la regió de Bohèmia.
Biografia
Va fer els estudis en el Conservatori de Praga, on fou deixeble de Karel Stecker i Antonín Dvořák, amb la filla del qual, Otýlie, es va casar més endavant. El 1892 entrà com a segon violí en el Quartet Bohemi, del qual fou membre fundador, 1891-1933, i, a més, va fer una sèrie de concerts anuals a l'estranger. Les morts del seu sogre i la seva esposa l'inspiraren en la composició de la Simfonia núm. 2 Azrael, una de les seves obres mestres.[1]
A Praga fou professor, entre altres de Julius Kalaš,[2] Rudolf Firkusny, Bohuslav Martinů[3] i Pavel Bořkovec. Junt amb Vítězslav Novák, se'l considera el pare de l'escola moderna txeca.
Podria ser familiar del també força conegut músic txec Vera Suk.
Obres
- Composicions orquestrals:
- Poemes simfònics:
- I l'anomenat Tríptic de guerra (1914-1920)
- Música de cambra:
- Obres vocals:
Referències
- ↑ Dictionnaire des compositeurs.. France: Encyclopædia Universalis, [2016]. ISBN 2-85229-559-8.
- ↑ Edita SARPE, Gran Enciclopedia de la Música Clásica, vol. II, pàg. 652. (ISBN 84-7291-255-8)
- ↑ Martín Bermúdez, Santiago. «Bohuslav Martinu o el hombre que dijo no» (en castellà). Scherzo. Núm. 50. Desembre 1990. Arxivat de l'original el 2012-06-26. [Consulta: 30 gener 2017].
Bibliografia
- Tom núm. 58, pàg. 684, de l'Enciclopèdia Espasa (ISBN 84-239-4558-8)
- Auditorium. Cinco Siglos de Música Inmortal, pàg. 538.
Enllaços externs
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- Àudio Bagatelle (S kyticí v ruce; With a Posy inn one's Hand)