Premi Félix Houphouët-Boigny
Tipus | guardó ![]() | ||
---|---|---|---|
Epònim | Félix Houphouët-Boigny ![]() | ||
Vigència | 1990 ![]() | ||
Interval de temps | 1989 ![]() | ||
Guanys en premis | 122.000 € ![]() | ||
Conferit per | UNESCO ![]() | ||
Lloc web | unesco.org… ![]() |
El Premi de Foment de la Pau Félix Houphouët-Boigny va ser establert per la UNESCO el 1990:
« | Per honrar individus vius i institucions o organismes actius públics o privats que han fet una contribució significativa a promoure, buscar, protegir o mantenir la pau en conformitat amb la Carta de les Nacions Unides i la Constitució d'UNESCO. | » |
El premi s'ha batejat amb el nom de Félix Houphouët-Boigny, primer president de Costa d'Ivori. S'atorga anualment. El premi són 122.000 euros, a ser compartits igualment en cas de receptors múltiples.
Receptors
Any | Receptor | País | Fonament | |
---|---|---|---|---|
1991 | ![]() | Nelson Mandela Frederik Willem de Klerk | Sud-àfrica | «Per les seves contribucions per a la pau internacional, animant-los a prosseguir en els seus esforços i com un tribut al que han fet per educar el seu poble rumb a la comprensió i a la superació del prejudici, que molts no haurien cregut possible fa pocs anys.»[1] |
1992 | Acadèmia de Dret Internacional de la Haia | Països Baixos | «Creiem que el món està en una nova fase de relacions internacionals. Bastant diferent d'aquell per la qual acabem de passar(...) i estem convençuts que ha de ser donat un paper major a la justícia internacional en la resolució de disputes internacionals i en la solució de problemes internacionals.»[2] | |
1993 | ![]() | Yitzhak Rabin | Israel | «Concloem que aquest any, naturalment, l'esdeveniment més important i dramàtic ha estat l'acord entre els palestins i Israel, i per tant el nostre comitè va decidir concedir el Premi de la Pau Félix Houphouët-Boigny de 1993 per al primer-ministre Yitzhak Rabin i per al canceller Ximon Peres pel costat israelià, i per al president Yasser Arafat per l'Organització per a l'Alliberament de Palestina.»[3] |
![]() | Ximon Peres | |||
![]() | Yasser Arafat | Territoris Palestins Ocupats | ||
1994 | ![]() | Joan Carles I d'Espanya | Espanya | «(...) [El rei d'Espanya], pel seu paper a garantir la transició per a la democràcia, per la seva contínua contribució per a la protecció de les minories en la transició per a la democràcia, i pel paper internacional de conciliació que Espanya ha interpretat. [Carter per] la seva capacitat com a president del Carter Center i la seva contribució per la recerca de la pau en moltes parts diferents del món i (...) obtenint èxit en tal contribució encara abans del govern del seu país haver sol·licitat a ell que ho fes.»[4] |
![]() | Jimmy Carter | Estats Units d'Amèrica | ||
1995 | Alt Comissionat de les Nacions Unides per als Refugiats | Suïssa | «Concordem per unanimitat a concedir un premi mutu a l'Alt Comissariat de les Nacions Unides per als Refugiats pel treball que ha exercit, i en segon lloc, a l'Alta Comissionada, senyora Ogata, per la qualitat inconfusible que ella va afegir a la missió de la qual va ser designada, per l'excel·lència dels seus esforços i per la manera que ella va despertar l'interès internacional pels refugiats.»[5] | |
![]() | Sadako Ogata | Japó | ||
1996 | ![]() | Álvaro Enrique Arzú Irigoyen | Guatemala | |
Rolando Morán | ||||
1997 | ![]() | Fidel V. Ramos | Filipines | «Per l'acord per ells efectuat que va posar fi el 2 de setembre de 1996 al conflicte entre el govern de les Filipínes i el Front d'Alliberament Nacional Moro.»[6] |
Nur Misuari | ||||
1998 | ![]() | Sheikh Hasina | Bangladesh | «A concedir el Premi de 1998 a Sheikh Hasina, primera ministra de la República Popular de Bangladesh, el qual, el 2 de desembre de 1997, va signar un acord de pau que va posar fi a 25 anys de guerra civil, i al senador George J. Mitchell el treball del qual va possibilitar que les parts principals en la Crisi Irlandesa signessin l'Acord de Belfast; el jurat vaig voler mantenir el focus en els esforços mobilitzats en la recerca per la pau a través del diàleg i de la negociació.»[7] |
![]() | George J. Mitchell | Estats Units | ||
1999 | ![]() | Comunitat de Sant'Egidio | Itàlia | «En el reconeixement dels seus esforços a realitzar l'enteniment ecumènic entre totes les religions, els seus esforços de conciliació a Algèria, Moçambic, Guinea Bissau i Iugoslàvia, per les seves contribucions per a la comprensió humana i per l'eliminació de fonts de conflicte religioses, polítiques i ètniques.»[8] |
2000 | Mary Robinson | Irlanda | «Per la gran contribució que ella va donar en la defensa i promoció dels Drets Humans. La decisió, de fet, va ser unànime.»[9] | |
2001 | ||||
2002 | ![]() | Kay Rala Xanana Gusmão | Timor Oriental | «Per la seva contribució en la lluita per la dignitat humana i per la seva conducta la qual va elevar l'esperit humà, no solament a la seva regió, però al món.»[10] |
2003 | Roger Etchegaray | França | «En reconeixement per la seva acció en favor del diàleg interreligiós, tolerància i pau.»[11] | |
![]() | Mustafa Cerić | Bòsnia i Hercegovina | ||
2004 | ||||
2005 | ![]() | Abdoulaye Wade | Senegal | «Per les seves contribucions per la democràcia a Senegal, i pel seu paper a intervenir en les disputes polítiques a la regió.»[12] |
2006 | ||||
2007 | ![]() | Martti Ahtisaari | Finlàndia | «Per liderar el procés que va resultar en la independència de la Namíbia i per [la seva] gran contribució per a la solució del conflicte fratricida entre el govern indonesi i el Moviment d'Alliberament d'Aceh.»[13] |
2008 | Luiz Inácio Lula da Silva | Brasil | «Per les seves accions en recerca de la pau, diàleg, democràcia, justícia social i igualtat de drets, així com per la seva valuosa contribució a l'erradicació de la pobresa i la protecció dels drets de les minories.»[14] | |
2009 | ||||
2010 | ![]() | Àvies de la Plaza de Mayo | Argentina | «Com a reconeixement de la seva incansable batalla de més de trenta anys a favor dels drets humans, la justícia i la pau.»[15] |
2011 | ||||
2012 | ||||
2013 | ![]() | François Hollande | França | «Per la seva gran contribució a la pau i l'estabilitat a l'Àfrica» i «la solidaritat manifestada per França respecte als pobles africans»[16] |
Referències
- ↑ Kissinger, Henry. Proclamació dels vencedors. Pàgina oficial de la UNESCO. Consulta: 31-05-2009.
- ↑ Kissinger, Henry (13-10-1992). Proclamació dels vencedors. Pàgina oficial de la UNESCO. Consulta: 31-05-2009.
- ↑ Kissinger, Henry (17-09-1993). Proclamació dels vencedors. Pàgina oficial de la UNESCO. Consulta: 31-05-2009.
- ↑ Kissinger, Henry (10-01-1995). Proclamació dels vencedors. Pàgina oficial de la UNESCO. Consulta: 31-05-2009.
- ↑ Kissinger, Henry (1996-01-18). Proclamació dels vencedors. Pàgina oficial de la UNESCO. Consulta: 31-05-2009.
- ↑ Kissinger, Henry (17-06-1998). Proclamació dels vencedors. Pàgina oficial de la UNESCO. Consulta: 31-05-2009.
- ↑ Kissinger, Henry (1999-04-01). Proclamació dels vencedors. Pàgina oficial de la UNESCO. Consulta: 31-05-2009.
- ↑ Kissinger, Henry (27-01-2000). Proclamació dels vencedors. Pàgina oficial de la UNESCO. Consulta: 31-05-2009.
- ↑ Kissinger, Henry (29-05-2001). Proclamació dels vencedors. Pàgina oficial de la UNESCO. Consulta: 31-05-2009.
- ↑ Kissinger, Henry (09-10-2002). Proclamació dels vencedors. Pàgina oficial de la UNESCO. Consulta: 31-05-2009.
- ↑ Kissinger, Henry. Proclamació dels vencedors. Pàgina oficial de la UNESCO. Consulta: 31-05-2009.
- ↑ Kissinger, Henry (2005-09-13). Proclamació dels vencedors. Pàgina oficial de la UNESCO. Consulta: 07-07-2009.
- ↑ Soares, Mário (02-10-2008). Proclamació dels vencedors. Pàgina oficial de la UNESCO. Consulta: 07-07-2009.
- ↑ Soares, Mário (2009-05-07). Proclamació dels vencedors. Pàgina oficial de la UNESCO. Consulta: 07-07-2009.
- ↑ «2010 Prizewinner» (en anglès). [Consulta: 24 febrer 2013].
- ↑ «Mali: François Hollande récompensé par un prix pour la paix» (en francès). [Consulta: 24 febrer 2013].
Enllaços externs
- Lloc web oficial del Premi Félix Houphouët-Boigny a UNESCO(anglès)