Rafqa Choboq Ar-Rayes
![]() Rebeca de Himlaia o St. Rafka (Óleo de José Raphael Perea) ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 29 juny 1832 ![]() Himlaya (Líban) ![]() |
Mort | 23 març 1914 ![]() Batrun (Líban) ![]() |
Sepultura | Líban ![]() |
Religió | Església Catòlica ![]() |
Activitat | |
Ocupació | monja ![]() |
Orde religiós | Filles de Maria de l'Església Catòlica Maronita |
Enaltiment | |
Canonització | 2001 , Roma nomenat per Joan Pau II |
Festivitat | 23 de març |
Rafqa Choboq Ar-Rayes (Himlaya, 29 de juny de 1832 - Batrun, 23 de març de 1914) fou una religiosa maronita libanesa procedent d'una família de camperols. El seu nom de bateig era Boutroussieh (Petra) Choboq Ar-Rayes.[1]
Des dels 14 anys va sentir un profund amor per Jesús de Natzaret i l'Eucaristia, i per aquest motiu va demanar ser novícia a les Germanes de Maria, el que els seus pares no li van permetre fins que va tenir 21 anys.[2] A la congregació maronita de les filles de Maria desenvolupà una tasca de catequista i mestra a pobles de les muntanyes propers al convent.[2] Els futurs sants libanesos maronites Xàrbel Makhluf i Nimatullah Al-Hardini la van convidar i un somni la va confirmar en anar al monestir maronita de Sant Josep de Batrun, on s'establí el 1897, prenent el nom de Germana Rafqa, és a dir Rebeca.
Tenia especial predilecció pels malalts i els nens abandonats, i pregava per a ells. Va patir diverses malalties durant 30 anys: quedà paralítica, cega i patia mal de cap,[2] però tenia molta fe i confiava que oferint el dolor físic contribuïa a perdonar els pecats de tota la humanitat, sobretot els de la seva nació. Va morir el 1914 als 82 anys, fou beatificada el 1985 i canonitzada a Roma per Joan Pau II el 10 de juny de 2001.[1]
Referències
Enllaços externs
- Pàgina oficial de la Fundació Santa Rafka Arxivat 2006-12-05 a Wayback Machine.
- Pàgina no oficial