Haploryhmä N (Y-DNA)
Haploryhmä N (N-M231, "Niilo") on ihmisen Y-kromosomin haplotyyppi, joka on yleinen Pohjois-Euraasiassa. Isälinjan haploryhmän tyyppi N on yleinen suomensukuisilla kansoilla. Muualla maailmassa tyyppiä N tavataan erityisesti pohjois-Venäjällä muun muassa jakuuteilla. Tutkijat olettavat tyypin N kehittyneen Kaakkois-Aasiassa ja levinneen sieltä pohjoiseen, josta länteen. Suomalaisille ominainen N:n alatyyppi on N1a1a (N-M178).
Määrittely
Isälinjan Y-kromosomin haplotyypin N määrittää Y-kromosomin SNP M231. Myös b2/b3 deleetio Y-kromosomin AZFc-alueella on tyypillistä N-haploryhmälle. Tämä deleetio on kuitenkin syntynyt itsenäisesti neljä eri kertaa, eikä sitä siksi tule pitää uniikkina haploryhmän polveutumista kuvaavana tuntomerkkinä.[1]
Alkuperä
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/71/Prehistoric_migration_routes_for_Y-chromosome_haplogroup_N_lineage.png/250px-Prehistoric_migration_routes_for_Y-chromosome_haplogroup_N_lineage.png)
Haploryhmä N polveutuu haploryhmästä NO. Sitä pidetään suhteellisen nuorena, ja se on levinnyt Pohjois-Euraasiaan viime jääkauden jälkeen. Markkeria kantavat miehet ilmeisesti siirtyivät pohjoiseen kohti ilmaston lämmetessä holoseenikaudella. N-haploryhmän puuttuminen Amerikan intiaaneilla viittaa siihen, että heidän levittäytymisensä Aasiaan tapahtui Beringinsalmen syntymisen jälkeen. Haploryhmän on esitetty syntyneen Kaakkois-Aasiassa 15 000–20 000 vuotta sitten ja levinneen sitten vastapäivään nykyisen Mongolian ja Pohjois-Kiinan alueelta Koillis-Eurooppaan saakka. N1c syntyi ehkä 12 000–8 000 vuotta sitten.
Levinneisyys
Haploryhmä N:llä on laaja maantieteellinen levinneisyys kautta koko Pohjois-Euraasian, ja sitä on tavattu satunnaisesti eteläisemmiltäkin alueilta kuten Kaakkois-Aasiasta, Nepalista, Lähi-idästä ja Etelä-Euroopasta. Suurimmat esiintymistaajuudet on löydetty Pohjois-Euroopan suomensukuisilta ja balttilaisilta kansoilta, Länsi-Siperian obinugrilaisilta ja pohjoisen samojedeilta sekä Siperian turkinsukuisia kieliä puhuvilta jakuuteilta. Korkeimmillaan taajuus voi olla 75 %:n luokkaa.[2] Venäläisillä haploryhmän taajuus on 10–20 %:n luokkaa.[3]
Alaryhmät
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a3/Contour_maps_of_sub-haplogroups_of_Y-chromosome_Haplogroup_N.png/320px-Contour_maps_of_sub-haplogroups_of_Y-chromosome_Haplogroup_N.png)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/06/Geographic_distributions_of_Y_chromosome_haplogroups_C%2C_D%2C_N_and_O_in_East_Asia.jpg/320px-Geographic_distributions_of_Y_chromosome_haplogroups_C%2C_D%2C_N_and_O_in_East_Asia.jpg)
![]() | Tätä artikkelia tai sen osaa on pyydetty päivitettäväksi, koska sen sisältö on osin vanhentunut. Voit auttaa Wikipediaa parantamalla artikkelia. Lisää tietoa saattaa olla keskustelusivulla. |
N1c1 haploryhmä (SNP M178+) on laajalti levinnyt Itämeren, Volgan, Uralin ja Siperian alueille.
Alaryhmä N1c1-L1026 N-ryhmästä eurooppalaisin ja mahdollinen muodostumispaikka on Uralilta länteen.
Oletettavin alkuperä alaryhmälle L708+ on Siperia.
Alaryhmä N1c1-L550 on levinnyt Etelä-Baltian alueelle, Skandinaviaan, Pyreneiden niemimaalle ja Britteinsaarille.
Alhaisina tiheyksinä (<1%) haploryhmää N1c1 tavataan alkuperäisenä Espanjassa, Portugalissa, Saksassa ja Britteinsaarilla.
Suomessa yleisintä haploryhmää N1c1:tä on Euroopassa 5 pääalaryhmää:
1) Pohjoiseurooppalainen (Z1936+,Z1935+)
2) Pohjoisbalttilainen (VL29+,L1022+)
3) Eteläbalttilainen (L550+,L1025+)
4) Skandinaavinen II (L550+,L1025-)
5) Ugrilainen (Z1936+,L1034+)[4]
Sukupuu
Vuosien 2015–2016 tietämykseen pohjautuva isälinjan haploryhmän N sukupuu[5].
- NO-M214
- N-M231 Haploryhmä N, "Niilo"
- N1a-P189.2/N5-B482/-
- -/N1'4-B481/-
- -/N4-F2930/N2-F2930
- -/N4a-CTS39/N2b-F2569 [ISOGG N1b-L732 is a subclade]
- -/N4b-B486/N2a-F830
- N1c-L729/N1'2'3-L729/N1-F1206
- N1c1-M46/N3-Tat/N1b-M46 [formerly N3-Tat/M46 or N1c-Tat/M46] 14000-6000 v vanha[6]
- N1c1a-M178/-/- 10000-8000 v vanha
- -/-/N1b1a-F3331
- -/N3c-B496/-
- -/N3a'b-B508/-
- -/N3b-B187/-
- N1c1a1-L708/N3a-L708/N1b1a1-F4325
- -/N3a1-B211/-
- -/N3a2'6-M2110/-
- -/N3a2-M2118/-
- N1c1a1a-L1026/N3a3'6-CTS6967/-
- -/N3a3-CTS10760-
- N1c1a1a1-VL29/N3a3a'b-VL29/-
- -/N3a3c-F4134/-
- N1c1a1a2-Z1936/N3a4-Z1936/-
- -/N3a5-B197/-
- -/N3a5a-F4205/N1b1a1a-F3271
- -/N3a5b-B202/-
- -/N3a6-B479/-
- -/N3a3-CTS10760-
- -/-/N1b1a-F3331
- N1c1a-M178/-/- 10000-8000 v vanha
- N1c2-F1008/-/N1a-F3163
- -/-N1a1-F1154
- N1c2a-M128/N1-M128/N1a1a1-M128 [formerly N1-M128 or N1a-M128]
- N1c2b-P43/N2a-P43/N1a2-P43 [formerly N2-P43 or N1b-P43] 8000-6000 vuotta sitten
- -/N2a1-B523/-
- -/N2a2-B520/-
- -/-N1a1-F1154
- N1c1-M46/N3-Tat/N1b-M46 [formerly N3-Tat/M46 or N1c-Tat/M46] 14000-6000 v vanha[6]
- -/N4-F2930/N2-F2930
- N-M231 Haploryhmä N, "Niilo"
Lähteet
- ↑ Y-DNA Haplogroup N and its Subclades - 2013 isogg.org
- ↑ Macdonald JD( 2005) Y Haplogroups of the World scs.illinois.edu
- ↑ Malyarchuk et al. (2004) Differentiation of mitochondrial DNA and Y chromosomes in Russian populations Human Biology vol 76
- ↑ https://www.familytreedna.com/public/N1c1 familytreedna.com.
- ↑ ISOGG (2016)/Ilumae et al. (2016)/Kang Hu et al. (2015)
- ↑ [1] (Arkistoitu – Internet Archive)