Laodikeia Phrügiké
![]() | Ez a szócikk a phrügiai városról szól. Hasonló címmel lásd még: Laodikeia (egyértelműsítő lap). |
![]() | A helyszín szerepel az UNESCO világörökségi javaslati listáján |
Laodikeia | |
![]() | |
A nyugati színház maradványai Laodikeiában | |
Névváltozatok | Laodicea |
Megszűnés | 13. század |
Ország | ![]() |
Elhelyezkedése | |
![]() ![]() Laodikeia Pozíció Törökország térképén | |
![]() | |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Laodikeia témájú médiaállományokat. |
Laodikeia (Λαοδίκεια η Φρυγική) történelmi város a mai Törökország délnyugati részén, Denizli városától kb. 6 km-re északkeletre, Eskihisar és Goncali között. Egy Lükosz folyó völgye melletti kiemelkedésen települt, Hierapolisz romvárosa, Pamukkale természeti képződménye és a biblikus Kolosszai közelében.
Története
A város eredeti neve Dioszpolisz volt (jelentése: az istenek városa), majd Rhodasz, végül II. Antiokhosz Theosz szeleukida király Kr. e. 255 körül a feleségéről nevezte el Laodikeiának.
A római korban egy gazdag és virágzó város. Főútvonalak kereszteződésénél feküdt, és a selyemút egy ága itt haladt keresztül. Híres volt a helyben készült, kitűnő minőségű gyapjú ruházati cikkeiről. A város kereskedelméről és orvostudományáról is nevezetes volt, rendelkezett orvosiskolával, orvosai szem- és fülbetegségek specialistái voltak.
Jelentős számú zsidó lakosság élt itt, akik szabadon gyakorolták hitüket. A kereszténységet valószínűleg Epafrász, Pál apostol követője és útitársa hozta a városba, ekkor emelték az első keresztény templomot. A laodikeiai zsinat (343-381) elitélte az angyalok imádatát mint bálványimádást.
Laodikeiát többször pusztította el földrengés - 494-ben a város szinte teljesen romba dőlt - de mindannyiszor újjáépítették. A földrengések oka ugyanaz a posztvulkáni tevékenység, ami a közeli Pamukkale meleg vizű forrásait eredményezi. A feljegyzett földrengések a következők:
- i. e. 27 – Augustus idején
- 47 – Claudius idején
- 60 – Nero idején
- 2. század – valamikor Antoninus Pius idején
- 3. század
- 3–4 század fordulója körül – Diocletianus idején
- 4. század – valamikor Valens idején
- 494 – a várost porig romboló nagy földrengés
- 6–7. század fordulója körül – Phókasz idején, ekkor a város nagy része átköltözött a mai Kaleiçi településre.
A középkori bizánci írók gyakran említik a nevét, véglegesen a török és a mongol inváziók során ürült ki a 13. század folyamán.
Laodikeia városából sok rom maradt. 2011-ben egy ókori keresztény templom romjait találták meg.[1] Az ásatások Richard Chandler 1775-ös feltárásaival kezdődtek.
A Bibliában
Laodikeia egészen közel feküdt Kolosszai városához. Amikor Pál apostol a Kolosszébelieknek írt, megemlítette Laodikeiát is.[2]
A közelben lévő hőforrásokból csatornákon vezették a vizet a városba, amely mire odaért már csak langyos volt. Ezt használta jelképként a Jelenések könyve.[3] Sem hideg, sem meleg, nem jó semmire.
A János evangélista által írt Jelenések könyvében keményen megdorgálta az Úr az itteni gyülekezetet hitbeli langyosságuk miatt.[4] Lelkiállapotuk miatt már Pál apostol is aggódott.
Egyes Bibliamagyarázók szerint (történelmi értelmezési irányzat) Laodikeia gyülekezete egy korszakot is jelent, és az utolsó idők hívőit jellemzi.
Ezt mondod: Gazdag vagyok, és meggazdagodtam és semmire nincs szükségem; és nem tudod, hogy te vagy a nyomorult és a nyavalyás és szegény és vak és mezítelen
A hívők dicsekvésének alapja saját teljesítményük. A szép épületek, nagyszerű berendezések, tüneményes zene és énekkarok, nagy bevételek, befolyásos egyháztagok. Ezek jellemezték a korabeli Laodikeia gyülekezetét és jellemzik a ma élő hívőket is.
Szabadnak érzik magukat, a valóságban azonban Sátán nyomorult rabszolgái. Szegények, mert nem a mennyben gyűjtöttek kincseket.[5][6] Vakok, mert bizonytalanul tapogatóznak a menny felé vezető úton, s ezért, mint mezítelenek, az üdvösség ruháival nem rendelkeznek.[7]
Galéria
- keleti fürdő
- keleti fürdő
- a keleti (szíriai) városkapu a szíriai út elejével
- a keleti kapu északról
- keleti nümphaion
- vízelosztó központ a szíriai úton
- északi agóra és az oszlopsora
- északi színház
- északi templom, háttérben Pamukkale fehér szikláival
- Caracalla fürdője
- C-épület
- nyugati színház
- az epheszoszi kapuhoz vezető epheszoszi út
Jegyzetek
Források
- Reader's Digest: Guide to Places of the world
- Klaus Vogt: Stuttgarti Bibliai kislexikon, 1970.
- Gyarmati Béla: A világdráma utolsó felvonása
- Jelenések könyvének magyarázata, Advent Kiadó
- Biblia kommentár, Apostoli Szentszék, 1982.
- Hankiss Elemér: Az emberi kaland, Helikon Kiadó, 2002, 36. old
További információk
![Commons:Category:Laodikeia on the Lycus](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/50px-Commons-logo.svg.png)
- Jelenések könyve
Ókorportál
Vallásportál