Job von Witzleben
Job von Witzleben | |||
---|---|---|---|
![]() Job von Witzleben i 1832, mellom general Leopold Wilhelm von Dobschütz (til venstre) og Frankrikes sendemann i St. Petersburg, Marquis Nicolas-Joseph Maison. | |||
Født | 20. juli 1783[1][2]![]() Halberstadt[3] | ||
Død | 9. juli 1837[1][2]![]() Berlin | ||
Beskjeftigelse | Politiker ![]() | ||
Far | Heinrich Günther von Witzleben | ||
Nasjonalitet | Kongeriket Preussen | ||
Gravlagt | Invalidenfriedhof | ||
Utmerkelser | Ridder av Sankt Aleksander Nevskij-ordenen 1. klasse av Sankt Stanislaus-ordenen Andreasordenen Ridder kommandør av den militære Wilhelmsordenen (1825) | ||
Våpenskjold | |||
![]() | |||
Job von Witzleben på Commons |
Karl Ernst Job-Wilhelm von Witzleben (født 20. juli 1783 i Halberstadt, død 9. juli 1837 i Berlin) var en prøyssisk generalløytnant og krigsminister.
Witzleben kom fra en gammel uradelslekt fra Thüringen, og tjenestegjorde som ung gutt fra 1793 ved hoffet til Fredrik Vilhelm II av Preussen og ble tilsluttet hans livgarde i 1799. Han ble fenrik i 1802 og tatt til fange under slaget ved Jena-Auerstedt i 1806, men utlevert i en fangeutveksling i august 1807. Gerhard von Scharnhorst ble oppmerksom på hans arbeide Ideer til en reorganisering av det lette infanteri og han ble i desember 1808 overført til det nyetablerte Garde-Jäger-Bataillon som kaptein ved staben.
Tidlig i 1812 ble han forfremmet til major og kjempet 2. mai 1813 i slaget om Lützen. I løpet av krigen i Frankrike ble han utnevnt til oberstløytnant og våren 1815 ble han tilsluttet hæren generalstab under ledelse av Gebhard Leberecht von Blücher som oberst.
Etter å ha blitt utnevnt til generalløytnant i 1821, ble han utnevnt til prøyssisk krigsminister etter Karl Georg Albrecht Ernst von Hake da denne søkte avskjed i 1833. Her arbeidet han særlig med å integrere det stående hæren med Landwehr. Han innførte også nye våpentyper og reviderte den militære straffelov.
Job von Witzleben søkte avskjed i 1835 på grunn av alvorlig sykdom og døde to år etter. Han ble gravlagt i en «æresgrav» på Invalidenfriedhof i Berlin.
Utmerkelser
- Jernkorset, andre klasse (1813) og første klasse (1814)
- Den røde ørns orden, tredje klasse (1817)
- Stanislausordenen, første klasse (1818)
- Den røde ørns orden, andre klasse med eikeløv (1820)
- Zähringerløvens orden (1822)
- Dienstkreuz (1825)
- Kommandør av den nederlandske Den militære Wilhelmsordenen (1825)
- Briljanter til Stanislausordenen, første klasse (1829)
- Stjerne til Den røde ørns orden, andre klasse (1830)
- Den røde ørns orden, første klasse med eikeløv (1832)
- Aleksander Nevskij-ordenen (1834)
- Diamanter til den russiske Aleksander Nevskij-ordenen (1835)
- Ludwigsorden, storkorset (1835)
Referanser
- ^ a b Gemeinsame Normdatei, besøkt 27. april 2014[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w66h4vxt, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ Gemeinsame Normdatei, besøkt 11. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
Forgjenger | Preussens krigsminister 1833–1837 | Etterfølger |