Vigleik Eide
Vigleik Eide | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 4. des. 1933![]() Fana | ||
Død | 30. okt. 2011![]() Oppegård | ||
Beskjeftigelse | Diplomat, offiser ![]() | ||
Embete |
| ||
Utdannet ved | Krigsskolen NATO Defense College Führungsakademie der Bundeswehr | ||
Nasjonalitet | Norge | ||
Utmerkelser | Kommandør med stjerne av St. Olavs Orden Forsvarsmedaljen Hærens vernedyktighetsmedalje med tre stjerner Den nasjonale fortjenstorden | ||
Militær grad | General | ||
Vigleik Eide på Commons |
Vigleik Eide (født 4. desember 1933 i Bergen, død 30. oktober 2011 i Oppegård[1]) var en norsk general. Han ble uteksaminert fra Krigsskolen i 1957. Han var forsvarssjef fra august 1987 og frem til september 1989. Deretter var han formann for NATOs militærkomité frem til januar 1993.
Siden hadde han flere oppdrag innen fredsarbeid og konfliktløsning. I 1994 var han i Guatemala på oppdrag for Utenriksdepartementet da Norge var engasjert i fredsarbeid der, året etter ledet han ekspertgruppen som arbeidet med nedrustningsspørsmål på Balkan. Han var også militær rådgiver for Thorvald Stoltenbergs arbeid som fredsmegler i det tidligere Jugoslavia.
I 1998 ble Eide utnevnt til ambassadør i Syria ved Norges ambassade i Damaskus.[2] I denne stillingen hadde han også det norske konsulære ansvaret for Libanon, og spesialoppgave med å observere utviklingen i Libanon i forbindelse med den da pågående fredsprosessen i området.
Utmerkelser
Eide ble i 1988 utnevnt til kommandør med stjerne av St. Olavs Orden, og ble videre i 1989 utnevnt til storoffiser av den franske Ordre National du Mérite.
Han var videre innehaver av Forsvarsmedaljen med stjerne og Vernedyktighetsmedaljen med tre stjerner.[3]
Referanser
Kilder
- Hvem Hva Hvor 1990 ISBN 82-516-1267-5
- v
- d
- r
- Otto Ruge (1940)
- Wilhelm von Tangen Hansteen (1942–1944)
- kronprins Olav (1944–1945)
- Otto Ruge (1945)
- Elias Corneliussen (1946)
- Halvor Hansson (1946)
- Ole Berg1 (1946–1955)
- Finn Lambrechts1 (1955–1956)
- Bjarne Øen1 (1957–1963)
- Folke Hauger Johannessen (1964–1972)
- Herman Fredrik Zeiner-Gundersen (1972–1977)
- Sverre B. Hamre (1977–1982)
- Sven Aage Hauge (1982–1984)
- Fredrik Bull-Hansen (1984–1986)
- Vigleik Eide (1987–1989)
- Torolf Rein (1989–1994)
- Arne Solli (1994–1999)
- Sigurd Frisvold (1999–2005)
- Sverre Diesen (2005–2009)
- Harald Sunde (2009–2013)
- Haakon Bruun-Hanssen (2013–2020)
- Eirik Kristoffersen (2020–)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/59/Flag_of_the_Norwegian_Chief_of_Defence.svg/50px-Flag_of_the_Norwegian_Chief_of_Defence.svg.png)