Yoon Suk-yeol
Yoon Suk-yeol | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 18. des. 1960[1]![]() Seodaemun-gu | ||
Beskjeftigelse | Aktor, advokat, politiker ![]() | ||
Utdannet ved | Chung-am videregående skole Seoul nasjonale universitet | ||
Ektefelle | Kim Keon-hee[2] | ||
Far | Yoon Ki-jung | ||
Parti | Folkemaktspartiet (2021–)[3] | ||
Nasjonalitet | Sør-Korea | ||
Utmerkelser | 9 oppføringer Time 100 (2022)[4] Profile in Courage Award (2023)[5] Mugunghwa-ordenen Ordenen for nasjonal grunnleggelse Den hvite ørns orden Storkors av Æreslegionen Republikken Italias fortjenstorden Order of the Bath Den nederlandske løves orden | ||
Nettsted | yoonlove![]() | ||
Sør-Koreas president | |||
10. mai 2022– | |||
Forgjenger | Moon Jae-in | ||
Signatur | |||
![]() | |||
Yoon Suk-yeol på Commons |
Yoon Suk-yeol (født 1960) er en sørkoreansk politiker og jurist. Han har vært Sør-Koreas president siden mai 2022. Han tilhører Folkemaktspartiet, som står for en konservativ frimarkedspolitikk.
Liv og virke
Han vokste opp i en akademikerfamilie i Seoul, der faren var professor i økonomi ved Yonsei-universitetet. Han utdannet seg til jurist og gikk inn i påtalemyndigheten. Fra 2019 til 2021 var han Sør-Koreas statsadvokat.[6]
Yoon har vært med på å etterforske korrupsjon og skatteunndragelse begått av tidligere presidentene Park Geun-hye og Lee Myung-bak og en rekke offentlige tjenestemenn og forretningsfolk.[6]
Yoon ble nominert til statsadvokat av president Moon Jae-in fra Det demokratiske partiet, men etterforskningen av Moons justisminister bragte ham på kant med presidenten. Den konservative opposisjonen roste etterforskningen, og han kom derfor på tale som presidentkandidat. Yoon ble også selv anklaget for å misbruke påtalemyndigheten til politisk vinning. Etter at han gikk av som statsadvokat, meldte han seg som kandidat.[6]
Folkemaktspartiets presidentkandidat fra forrige valg, Hong Joon-pyo, stilte på nytt, men Yoon gikk seirende ut av partiets primærvalg. Presidentvalget i mars 2022 ble det jevneste i Sør-Koreas historie. Yoon vant valget mot Lee Jae-myung fra Det demokratiske partiet med 49 mot 48 prosent av stemmene.[6]
Referanser
- ^ likms.assembly.go.kr[Hentet fra Wikidata]
- ^ www.koreatimes.co.kr[Hentet fra Wikidata]
- ^ News1, «최재형과 달랐던 윤석열 입당식…이준석 없고, 모바일 아닌 '입당원서'», utgitt 30. juli 2021, besøkt 15. september 2021[Hentet fra Wikidata]
- ^ time.com[Hentet fra Wikidata]
- ^ www.jfklibrary.org[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b c d Lee, Michael (10. mars 2022). «Unlikely white knight brought conservatives back to power». Korea JoongAng Daily (engelsk). Besøkt 27. november 2022.
- v
- d
- r
- Syngman Rhee (1948–1960)
- Heo Jeong (1960; fungerende)
- Yun Bo-seon (1960–1962)
- Park Chung-hee (1963–1979)
- Choi Kyu-hah (1979–1980)
- Chun Doo-hwan (1980–1988)
- Roh Tae-woo (1988–1993)
- Kim Young-sam (1993–1998)
- Kim Dae-jung (1998–2003)
- Roh Moo-hyun (2003–2004)
- Goh Kun (2004; fungerende)
- Roh Moo-hyun (2004–2008)
- Lee Myung-bak (2008–2013)
- Park Geun-hye (2013–2017)
- Hwang Kyo-ahn (2017; fungerende)
- Moon Jae-in (2017–2022)
- Yoon Suk-yeol (2022–)
![Presidentens segl](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/28/Seal_of_the_President_of_the_Republic_of_Korea.svg/50px-Seal_of_the_President_of_the_Republic_of_Korea.svg.png)