Fermín Arango
Fermín Arango | |
![]() | |
Date personale | |
---|---|
Născut | [1][2] ![]() Santa Eulalia de Oscos(d), Asturia, Spania[2] ![]() |
Decedat | 1962 (87 de ani)[2] ![]() Paris, Franța[2] ![]() |
Cetățenie | ![]() ![]() ![]() |
Ocupație | pictor ![]() |
Limbi vorbite | limba spaniolă ![]() |
Modifică date / text ![]() |
Fermín Arango Barcia (n. , Santa Eulalia de Oscos(d), Asturia, Spania – d. 1962, Paris, Franța) a fost un pictor hispano-argentinian. A realizat peste șaizeci de lucrări în cariera sa, lucrări care au fost predominant peisaje.[3] Opera sa a fost descrisă ca parte din impresionism și simbolism și a fost influențată de pictura franceză.[3][4][5][6]
Biografie
Născut în orașul asturian Santa Eulalia de Oscos(d), Arango a emigrat la Buenos Aires împreună cu familia când era foarte tânăr.[4][7] Acolo și-a completat formarea artistică la Asociația pentru Promovarea Artelor Plastice din Buenos Aires.[5] Prima sa expoziție a avut loc în 1904, la Galeria Witcomb, unde a expus picturi precum El embarcadero del lago, La trancera y puerto Hauret, Nocturno, Idilio, Femme, La toillete și Paisaje del Sena.[3][7][8] În această perioadă, a lucrat ca ilustrator pentru La Nación și Caras y Caretas (Argentina)(d).[5]
În 1905, s-a mutat la Paris în Franța unde a intrat frecvent în contact cu Pablo Picasso, Ignacio Zuloaga(d), Juan Gris, Guillaume Apolinaire și Hermenegildo Camarasa(d).[4][5][7] Între 1910 și 1913, a expus de mai multe ori tablouri la „Salonul de toamnă” de la Grand Palais.[3] În 1914, lucrările sale au fost expuse în salonul La Libre Esthétique(d) din Bruxelles, în onoarea lui Darío de Regoyos(d), care murise anul precedent.[4] În 1919, a participat la Expoziția de pictură spaniolă de la Beaux-Arts de Paris, alături de lucrări ale unora dintre artiștii menționați mai sus.[3] [[Fișier:Juan_Sebastian_Elkano_Ignacio_Zuloagaren_irudimenezko_koadroa.jpg|alt=Oil painting of an explorer wearing a cape on a rocky coast.|stanga|miniatura| Portretul lui Ignacio Zuloaga(d) al lui Juan Sebastián Elcano (1921–1922) a fost printre primele gravate de Arango pentru reproducere.[4] A revenit periodic în Spania, inclusiv în 1914, 1919 și 1952.[7] În această perioadă, a fost foarte solicitat ca gravor pentru crearea de reproduceri de picturi în ulei, lucru pe care l-*a făcut mai ales pentru prietenul său, Ignacio Zuloaga,(d) precum și pentru guvernele Spaniei, orașul San Sebastian și editura L'Estampe Moderne(d).[3][4] [5] Zuloaga i-a făcut un portret remarcabil în 1934, portret care este în prezent expus la Muzeul de Arte Frumoase din Asturia.[3][9][10]
Mai târziu, s-a retras din majoritatea activităților sale artistice și a rămas la casa sa din Ham, lângă Paris.[3][5] [7] A murit acolo pe 5 octombrie 1962.[3][5]
Galerie
- Autoportret de Fermin Arango (1925)
- Portretul unui bătrân de Fermin Arango (1900). Este inscripționat „Dragului meu frate Francisco, decembrie 1900”.
Note
- ^ a b Fermín Arango, Allgemeines Künstlerlexikon Online
- ^ a b c d e f http://books.google.es/books?id=gl-bJH8z7koC&pg=PA222 Lipsește sau este vid:
|title=
(ajutor) - ^ a b c d e f g h i „Ciudad de la pintura - La mayor pinacoteca virtual”. www.ciudadpintura.com. Accesat în .
- ^ a b c d e f R, P. (). „París unió a Arango y a Zuloaga”. La Nueva España (în spaniolă). Accesat în .
- ^ a b c d e f g „Arte de la Argentina - El portal de artistas argentinos, museos, salones y principales galerías”. artedelaargentina.com. Accesat în .
- ^ Fernandez Garcia, Ana Maria (). Arte y emigración: la pintura española en Buenos Aires, 1880-1930. Universidad de Oviedo. pp. 60–61. ISBN 9788474689297.
- ^ a b c d e Fernandez Garcia, Ana Maria (). Arte y emigracion: la pintura española en Buenos Aires, 1880-1930. Universidad de Oviedo. pp. 222–223. ISBN 9788474689297.
- ^ Solsona, Justo (). „República Argentina.— Buenos Aires: Exposición de pinturas de Fermín Arango”. La Ilustración Artística: 102.
- ^ „El retrato de Fermín Arango por Ignacio Zuloaga, nueva obra invitada del Bellas Artes”. Europa Press. . Accesat în .
- ^ „Obra invitada | Zuloaga”. Museo Bellas Artes de Asturias. Accesat în .