U–47
U–47 | |
![]() | |
Hajótípus | Tengeralattjáró |
Üzemeltető | Kriegsmarine |
Hajóosztály | VIIB típus |
Pályafutása | |
Építő | F. Krupp Germaniawerft, Kiel |
Megrendelés | 1936. november 21. |
Építés kezdete | 1937. február 27. |
Vízre bocsátás | 1938. október 29. |
Szolgálatba állítás | 1938. december 17. |
Szolgálat vége | 1941. március 7. |
Sorsa | Eltűnt |
Általános jellemzők | |
Vízkiszorítás | 857 T |
Hossz | 66,5 m |
Szélesség | 6,2 m |
Merülés | 4,74 |
Maximális merülési mélység | 220 m |
Végzetes merülési mélység | 230–250 m |
Sebesség | 10 csomó (felszínen) 4 csomó (víz alatt) |
Hatótávolság | 16 095 km |
Fegyverzet | 14 torpedó Egy fedélzeti löveg (88 mm) |
Legénység | 44–48 |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz U–47 témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
A VIIB típus U–47 tengeralattjárót a német haditengerészet rendelte a kieli F. Krupp Germaniawerft AG-tól 1936. november 21. A hajót 1938. december 27-én állították szolgálatba. Tíz harci küldetése volt, amely során harminc hajót süllyesztett el, köztük az HMS Royal Oakot. Parancsnoka, Günther Prien nem válogatott a célpontok között, számos semleges hajót küldött hullámsírba. Emblémája egy fújtató bika volt.[1]
Pályafutása
Első őrjárat
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0f/Bundesarchiv_Bild_183-2006-1130-500%2C_Kapit%C3%A4nleutnant_G%C3%BCnther_Prien.jpg/200px-Bundesarchiv_Bild_183-2006-1130-500%2C_Kapit%C3%A4nleutnant_G%C3%BCnther_Prien.jpg)
Az U–47 1939. augusztus 19-én, még a világháború kitörése előtt futott ki első harci küldetésére Kielből, kapitánya Günther Prien volt. Három hajót süllyesztett el, amelyek összesített vízkiszorítása 8270 brt volt.[2]
Szeptember 5-én, 180 kilométerre a spanyolországi Ortegal-foktól észak-északnyugatra fedélzeti fegyvereivel megállásra kényszerítette a kíséret nélkül haladó, Szicíliából Manchesterbe 3200 tonna ként szállító brit Bosniát. Miután legénysége elhagyta a gőzöst, egyetlen torpedóval elsüllyesztette. A Bosnia volt az első teherhajó és az SS Athenia után a második vízi jármű a világháborúban, amelyet német tengeralattjáró elsüllyesztett.[3]
Másnap a tengeralattjáró megpróbálta zászlójelzésekkel megállítani a brit Rio Clarót, amely Sunderlandből szállított szenet Montevideóba. A hajó nem állt meg, még akkor sem, amikor a németek a fedélzeti fegyverrel átlőttek felette. Ezután a tengeralattjáró három lövedéket lőtt a Rio Claro hídjába, és a gőzös megadta magát. A legénység elhagyta a hajót, és az U–47 egy torpedóval elsüllyesztette a teherszállítót.[4]
Szeptember 7-én a Gartavon következett, amelyet fedélzeti tűzzel küldött hullámsírba a búvárhajó.[5] A tengeralattjáró ezután visszatért Kielbe.[2]
Második őrjárat
1939. október 8-án a tengeralattjáró kifutott második őrjáratára, amely híressé tette. Célja a Brit Királyi Haditengerészet Scapa Flow-i horgonyzóhelye volt.[6] Az U–47 az október 13-áról 14-ére virradó éjszaka észrevétlenül belopózott az öbölbe, és több torpedóval elsüllyesztette az HMS Royal Oak csatahajót. Október 17-én ért vissza Kielbe.[7]
![]() | Bővebben: Az HMS Royal Oak elsüllyesztése |
Harmadik őrjárat
Az U–47 1939. november 16-án elhagyta bázisát, majd északról megkerülte a brit szigeteket. November 28-án megpróbálta elsüllyeszteni az HMS Norfolk cirkálót, de torpedója nem talált. Ezt követően három hajót (23 168 brt) semmisített meg három nap alatt.[8]
Első áldozata a brit Navasota volt december 5-én. Az OB–46-os konvoj tagjaként Buenos Airesbe tartó hajót egy torpedóval pusztította el a tengeralattjáró, a fedélzeten tartózkodó 82 emberből 37 meghalt.[9] Másnap az U–47 megtorpedózta a kíséret nélkül haladó norvég, vagyis semleges Britta tankert, amely Antwerpenből Curaçaóba tartott. A németek tudták, hogy az üzemanyag-szállító norvég, de egy november 23-ai parancs felhatalmazta a búvárhajókat, hogy a britek elleni blokád területén belül minden tankert elsüllyesszenek.[10]
A következő napon ismét egy semleges hajót, a holland Tajandoent torpedózta meg a tengeralattjárót. A hajó néhány perc alatt elsüllyedt, legénységének hat tagja életét vesztette.[11]
Negyedik őrjárat
A tengeralattjáró negyedik őrjárata 1940. március 11-étől március 29-éig tartott. A búvárhajó a közelgő Weserübung hadműveletre tekintettel a norvég vizeken vadászott, majd március 25-én, Feröertől délre megtorpedózta és elsüllyesztette a dán, vagyis semleges Britta gőzöst. A hajón tartózkodó 18 emberből 13 meghalt.[12][13]
Ötödik őrjárat
Az U–47 1940. április 3-án futott ki Wilhelmshavenből, és a következő három hétben a Norvégiát megszálló német csapatokat támogatta. Ez volt az egyetlen olyan küldetése, amelynek során nem semmisített meg hajót.[14]
Hatodik őrjárat
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/72/Arandora_Star_1940.jpg/250px-Arandora_Star_1940.jpg)
A tengeralattjáró 1940. június 3-án kezdte meg hatodik harci küldetését, és július 6-án legsikeresebb útját zárta. Június 12-17. között a parancsnokáról elnevezett Prien farkasfalka tagjaként cserkészett. Június 14. és július 2. között nyolc, összesen 51 189 brt vízkiszorítású hajót semmisített meg.[15]
Június 14-én az U–47 egy torpedóval elsüllyesztette a brit Balmoralwoodot, amely 8730 tonna búzával és négy repülővel tartott Quebec felől Falmouth-ba. A legénység valamennyi tagja túlélte a támadást.[16] Egy hét múlva a tengeralattjáró megtorpedózta a HX–49-es konvoj közepén haladó San Fernando tankert, amely másnap merült el.[17] Június 24-én egy panamai gőzös, a Cathrine következett, amely Floridából tartott Nagy-Britanniába. A viharos időben a németek két torpedót lőttek a hajóra, de a fegyverek nem találtak. Ezután 113 lövést adtak le, amelyek közül 12 talált. A legénység elhagyta a hajót, és mentőcsónakba szállt. A németek kikérdezték őket, majd némi kenyérrel, kolbásszal és borral látták el őket.[18]
Június 27-én két hajót süllyesztett el a tengeralattjáró. Először a Lenda norvég hajó esett áldozatul, amely Hullba tartott fűrészáruval, majd a holland Leticia tanker következett.[19][20] Június 29-én az U–47 megtorpedózta az Empire Toucan gőzöst, amely kettétört.[21] Június 30-án ismét egy semleges hajó, a 7243 tonna cukrot szállító görög Georgios Kyriakides esett áldozatul Günther Priennek.[22]
A tengeralattjáró július 2-án megtorpedózta a brit Arandora Star utasszállítót. A hajó Liverpoolból a kanadai St. John’s-ba tartott, fedélzetén, a tengerészeken kívül, 479 német és 734 olasz internált emberrel, 86 német hadifogollyal és kétszáz őrrel. A támadásban 92 brit, valamint 470 olasz és 243 német vesztette életét.[23]
Hetedik őrjárat
Az U–47 1940. augusztus 27-én újabb járőrútra futott ki. A harmincnapos küldetés során hat hajót elsüllyesztett, egyet megrongált, ezzel 40 163 brt vízkiszorítású vízi járműt tett használhatatlanná.[24]
A tengeralattjáró szeptember 2-án, Rockalltól északkeletre torpedóval elsüllyesztette a belga Ville de Mons utasszállítót, amely több mint hatezer tonna élelmiszerrel tartott Glasgow-ba. A fedélzeten tartózkodók közül senki nem halt meg.[25] Két nap múlva egy brit gőzös, a Titan következett, amely Sydneybe tartott. A hajó gyorsan elsüllyedt, hat embert magával rántva a hullámsírba. A többi túlélőt az HMS St. Laurent vette fedélzetére.[26]
Szeptember 7-én Günther Prien megtámadta az SC–2 konvojt, és három napon keresztül üldözte. Négy hajót sikerült elsüllyesztenie, az első napon hármat. Először a nyolcezer tonna cukrot szállító Neptuniant, amelynek teljes legénysége, 36 ember odaveszett, majd az acélszállító José de Larrinagát, amely a torpedótalálat után kettétört, és negyven tengerésszel merült a mélybe. Az aznapi utolsó áldozat a norvég Gro volt, amely búzát vitt Manchesterbe. A gőzöst a bal oldalon, középtájon találta el a torpedó. A gőzkazánok felrobbantak, és minden elárasztott a forró gőz. A Gro kettétröt, és tíz percen belül elmerült. A legénység 32 tagjából 11 meghalt. A konvoj utolsó áldozata a görög Possidon volt, amely 5410 tonna kénfoszfátot vitt rakterében.[27][28][29][30]
Szeptember 21-én a tengeralattjáró felemelkedett a felszínre, és fedélzeti lövegével tüzet nyitott az Elmbank brit teherhajóra, amely akkor már üresen sodródott, mert legénysége elhagyta azután, hogy Otto Kretschmer U–99-e megtorpedózta.[31] A tengeralattjáró 1940. szeptember 25-ért be Lorient-ba.[24]
Nyolcadik őrjárat
Az U–47 következő, 1940. október 14-én kezdődő járőrútja mindössze tíz napig tartott, de ezalatt sikerült négy hajót elsüllyesztenie és kettőt megrongálnia, ezzel 35 142 brt vízkiszorításnyi brit vízi járművet tett használhatatlanná. Valamennyi hajó a HX–79 konvoj tagja volt. A tengeralattjáró a hajókat alig több mint négy óra alatt semmisítette meg.[32]
Az első hajó, amelyet a tengeralattjáró hullámsírba küldött, az Uganda volt, amely október 19-én este fél 11-kor kapta a végzetes torpedótalálatot.[33] Egy óra múlva a Shirak tanker következett, amely kigyulladt a támadás után, és leszakadt a konvojtól. A hajót az U–48 is megtorpedózta, így az ismét kigyulladt, majd elsüllyedt.[34] Tizennégy perccel éjfél előtt a búvárhajó ismét lecsapott, és megtorpedózta a Wandbyt, amely 7200 tonna fűrészáruval, 1700 tonna ólommal és cinkkel tartott Middlesbrough-ba. A Wandby, amely első útján volt, október 21-éig a felszínen maradt, és csak akkor süllyedt el.[35]
A németek október 20-án, éjfél után 37 perccel a La Estanciát torpedózták meg, amely 8333 tonna cukrot szállított. A hajó elsüllyedt, legénységének egy tagja életét vesztette.[36] Háromnegyed kettőkor a 7840 tonna acélt szállító Whitford Point következett, 135 kilométerre Rockalltól délnyugatra. A 38 tengerészből csak kettő élte túl a támadást.[37] Húsz perc múlva az Athelmonarch kapott találatot. A 13 146 tonna melaszt szállító hajónak sikerült a felszínen maradnia, és október 23-án befutott Clyde-ba.[38]
Kilencedik őrjárat
1940. november 3-án a búvárhajó újabb küldetésre indult. A következő harminc napban egy hajót elsüllyesztett, hármat megrongált, ezzel 21 388 brt-t vonva ki a forgalomból.[39]
Az U–47 november 8-án megpróbálta megállítani a semleges Portugáliában bejegyzett Gonçalo Velho gőzhajót. A három figyelmeztető lövésből az egyik eltalálta a hajó orrát. A portugál kapitány átszállt a tengeralattjáróra, ahol igazolta hajója semlegességét. Ezután továbbhaladhattak.[40] December 2-án a tengeralattjáró három hajót támadott meg. Az első a belga Ville d’Arlon volt, amely Liverpoolba igyekezett. A torpedó a hajó középső részén csapódott be. A gőzös gyorsan süllyedt, és a mélybe rántotta valamennyi, 57 tengerészét.[41] Nem sokkal később a Conch nevű tankert találta el az U–47. A hajó nem süllyedt el, de a legénység elhagyta. A búvárhajó nem tudta befejezni az akciót, mert feltűnt egy romboló, így kénytelen volt elhagyni a helyszínt. A súlyosan megsérült tankert az U–99 küldte a tenger fenekére.[42] Az őrjárat utolsó áldozata az acélt és fűrészárut szállító Dunsley lett, amelyet a 88 milliméteres fedélzeti fegyverél lőtt a tengeralattjáró. A hajón tűz ütött ki, de a legénység eloltotta.[43]
Tizedik őrjárat
Günther Prien és legénysége 1941. február 20-án futott ki utolsó útjára a franciaországi Lorient-ból. Tizenhat napot töltöttek a tengeren, ezalatt négy hajót elsüllyesztettek, kettőt megrongáltak. Eredményük bruttó regisztertonnában kifejezve: 45 054.[44]
Február 26-án, Írországtól északnyugatra megtámadták az OB–290 konvojt, és a karaván három hajóját elpusztították, egyet megrongáltak. Elsüllyedt a belga Kasongo, a norvég Borgland és a svéd Rydboholm.[45][46][47] A brit Diala tanker túlélte a támadást.[48] Az U–47 két nap múlva fedélzeti fegyvereivel lőtte, majd egy torpedóval hullámsírba küldte a brit Holmeleát. A fedélzeten tartózkodó 38 emberből 28 meghalt.[49]
Az U–47 március 7-én megtorpedózta utolsó áldozatát, a Terje Viken bálnafeldolgozót. A hajó nem süllyedt el, később az U–99 küldte a tenger mélyére. A búvárhajó utoljára 1941. március 7-én jelentkezett be rádión, pozícióját Izlandtól délre adta meg. A tengeralattjáróról több hír nem érkezett.[50] [44]
Korábban egyértelműnek tűnt, hogy az HMS Wolverine pusztította el a tengeralattjárót, de az új adatok szerint a romboló áldozata nem az U–47, hanem az UA volt. A témával foglalkozók azt gyanítják, hogy a tengeralattjárót – hasonlóan két amerikai búvárhajóhoz a Csendes-óceánon – visszatérő torpedója semmisítette meg.[44]
Kapitány
Név | Kezdőnap | Zárónap |
---|---|---|
Günther Prien | 1938. december 17. | 1941. március 7. |
Őrjáratok
Indulás | Indulónap | Érkezés | Zárónap |
---|---|---|---|
Kiel | 1939. augusztus 19. | Kiel | 1939. szeptember 15. |
Kiel | 1939. október 8. | Wilhelmshaven | 1939. október 17. |
Kiel | 1939. november 16. | Kiel | 1939. december 18. |
Wilhelmshaven | 1940. március 11. | Wilhelmshaven | 1940. március 29. |
Wilhelmshaven | 1940. április 3. | Kiel | 1940. április 26. |
Kiel | 1940. június 3. | Kiel | 1940. július 6. |
Kiel | 1940. augusztus 27. | Lorient | 1940. szeptember 25. |
Lorient | 1940. október 24. | Lorient | 1940. október 23. |
Lorient | 1940. november 3. | Lorient | 1940. december 6. |
Lorient | 1941. február 20. | * | 1941. március 7. |
* A hajó nem érte el úti célját, elsüllyesztették
Elsüllyesztett és megrongált hajók
Nap | Hajó | Nemzetisége | Vízkiszorítása | Konvoj |
---|---|---|---|---|
1939. szeptember 5. | Bosnia | ![]() | 2407 | |
1939. szeptember 6. | Rio Claro | ![]() | 4086 | |
1939. szeptember 7. | Gartavon | ![]() | 1777 | |
1939. október 14. | HMS Royal Oak** | ![]() | 29 150 | |
1939. december 5. | Navasota | ![]() | 8795 | OB–46 |
1939. december 6. | Britta | ![]() | 6214 | |
1939. december 7. | Tajandoen | ![]() | 8159 | |
1940. március 25. | Britta | ![]() | 1146 | |
1940. június 14. | Balmoralwood | ![]() | 5834 | HX–47 |
1940. június 21. | San Fernand | ![]() | 13 056 | HX–49 |
1940. június 24. | Cathrine | ![]() | 1885 | |
1940. június 27. | Lenda | ![]() | 4005 | |
1940. június 27. | Leticia | ![]() | 2580 | |
1940. június 29. | Empire Toucan | ![]() | 4127 | |
1940. június 30. | Georgios Kyriakides | ![]() | 4201 | |
1940. július 2. | Arandora Star | ![]() | 15 501 | |
1940. szeptember 2. | Ville de Mons | ![]() | 7463 | |
1940. szeptember 4. | Titan | ![]() | 9035 | OA–127 |
1940. szeptember 7. | Neptunian | ![]() | 5155 | SC–2 |
1940. szeptember 7. | José de Larrinaga | ![]() | 5303 | SC–2 |
1940. szeptember 7. | Gro | ![]() | 4211 | SC–2 |
1940. szeptember 9. | Possidon | ![]() | 3840 | SC–2 |
1940. szeptember 21. | Elmbank* | ![]() | 5156 | HX–72 |
1940. október 19. | Uganda | ![]() | 4966 | HX–79 |
1940. október 19. | Shirak* | ![]() | 6023 | HX–79 |
1940. október 19. | Wandby | ![]() | 4947 | HX–79 |
1940. október 19. | La Estancia | ![]() | 5185 | HX–79 |
1940. október 19. | Whitford Point | ![]() | 5026 | HX–79 |
1940. október 19. | Athelmonarch* | ![]() | 8995 | HX–79 |
1940. november 8. | Gonçalo Velho* | ![]() | 1595 | |
1940. december 2. | Ville d’Arlon | ![]() | 7555 | HX–90 |
1940. december 2. | Conch* | ![]() | 8376 | HX–90 |
1940. december 2. | Dunsley* | ![]() | 3862 | HX–90 |
1941. február 26. | Kasongo | ![]() | 5254 | OB–290 |
1941. február 26. | Diala* | ![]() | 8106 | OB–290 |
1941. február 26. | Borgland | ![]() | 3636 | OB–290 |
1941. február 26. | Rydboholm | ![]() | 3197 | OB–290 |
1941. február 28. | Holmelea | ![]() | 4223 | HX–109 |
1941. március 7. | Terje Viken* | ![]() | 20 638 | OB–293 |
*A hajó nem süllyedt el, csak megrongálódott
** Hadihajó
Jegyzetek
- ↑ WW1
- ↑ a b WW2
- ↑ WW3
- ↑ WW4
- ↑ WW5
- ↑ WW6
- ↑ WW7
- ↑ WW8
- ↑ WW9
- ↑ WW10
- ↑ WW11
- ↑ WW12
- ↑ WW13
- ↑ WW14
- ↑ WW15
- ↑ WW16
- ↑ WW17
- ↑ WW18
- ↑ WW19
- ↑ WW20
- ↑ WW21
- ↑ WW22
- ↑ WW23
- ↑ a b WW24
- ↑ WW25
- ↑ WW26
- ↑ WW27
- ↑ WW28
- ↑ WW29
- ↑ WW30
- ↑ WW31
- ↑ WW32
- ↑ WW33
- ↑ WW34
- ↑ WW35
- ↑ WW36
- ↑ WW37
- ↑ WW38
- ↑ WW39
- ↑ WW40
- ↑ WW41
- ↑ WW42
- ↑ WW43
- ↑ a b c WW44
- ↑ WW45
- ↑ WW46
- ↑ WW47
- ↑ WW48
- ↑ WW49
- ↑ WW50
Források
- ↑ Type: Type VIIB. Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. augusztus 3.
- ↑ WW1: U-47. Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. augusztus 3.
- ↑ WW2: Patrol info for U-47. Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. augusztus 3.
- ↑ WW3: Bosnia. Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. augusztus 3.
- ↑ WW4: Rio Claro. Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. augusztus 3.
- ↑ WW5: Gartavon. Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. augusztus 3.
- ↑ WW6: Patrol info for U-47. Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. augusztus 3.
- ↑ WW7: HMS Royal Oak (08). Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. augusztus 3.
- ↑ WW8: Patrol info for U-47. Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. augusztus 3.
- ↑ WW9: Navasota. Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. augusztus 3.
- ↑ WW10: Britta. Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. augusztus 3.
- ↑ WW11: Tajandoen. Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. augusztus 3.
- ↑ WW12: Patrol info for U-47. Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. augusztus 3.
- ↑ WW13: Britta. Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. augusztus 3.
- ↑ WW14: Patrol info for U-47. Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. augusztus 3.
- ↑ WW15: Patrol info for U-47. Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. augusztus 3.
- ↑ WW16: Balmoralwood. Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. augusztus 3.
- ↑ WW17: San Fernando. Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. augusztus 3.
- ↑ WW18: Cathrine. Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. augusztus 3.
- ↑ WW119: Lenda. Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. augusztus 3.
- ↑ WW20: Leticia. Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. augusztus 3.
- ↑ WW21: Empire Toucan. Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. augusztus 3.
- ↑ WW22: Georgios Kyriakides. Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. augusztus 3.
- ↑ WW23: Arandora Star. Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. augusztus 3.
- ↑ WW24: Patrol info for U-47. Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. augusztus 4.
- ↑ WW25: Ville de Mons. Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. augusztus 3.
- ↑ WW26: Titan. Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. augusztus 3.
- ↑ WW27: Neptunian. Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. augusztus 3.
- ↑ WW28: José de Larrinaga. Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. augusztus 3.
- ↑ WW29: Gro. Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. augusztus 3.
- ↑ WW30: Possidon. Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. augusztus 3.
- ↑ WW31: Elmbank. Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. augusztus 3.
- ↑ WW32: Patrol info for U-47. Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. augusztus 4.
- ↑ WW33: Uganda. Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. augusztus 3.
- ↑ WW34: Shirak. Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. augusztus 3.
- ↑ WW35: Wandby. Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. augusztus 3.
- ↑ WW36: La Estancia. Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. augusztus 3.
- ↑ WW37: Whitford Point. Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. augusztus 3.
- ↑ WW38: Athelmonarch. Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. augusztus 3.
- ↑ WW39: Patrol info for U-47. Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. augusztus 4.
- ↑ WW40: Gonçalo Velho. Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. augusztus 3.
- ↑ WW41: Ville d'Arlon. Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. augusztus 3.
- ↑ WW42: Conch. Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. augusztus 3.
- ↑ WW43: Dubsley. Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. augusztus 3.
- ↑ WW44: Patrol info for U-47. Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. augusztus 4.
- ↑ WW45: Kasongo. Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. augusztus 3.
- ↑ WW46: Borgland. Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. augusztus 3.
- ↑ WW47: Rydboholm. Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. augusztus 3.
- ↑ WW48: Diala. Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. augusztus 3.
- ↑ WW49: Holmlea. Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. augusztus 3.
- ↑ WW50: Terje Viken. Uboat.net. Hozzáférés ideje: 2018. augusztus 3.
A második világháború portálja • összefoglaló, színes tartalomajánló lap